HALT AND CATCH FIRE (HCF):
En tidlig computerkommando, der satte maskinen på højtryk –
– og tvang alle instrukser til at konkurrere om forrang samtidig.
Man kunne ikke genvinde kontrollen over computeren.
Dagens drøftelse er forsinket, fordi vi har en særlig gæst her.
Han spillede en vigtig rolle for lanceringen af IBM's pc –
– som nu er ved at blive industristandard for firmaer i USA.
Et bifald til mr. Joseph MacMillan.
Lad mig begynde med at spørge om noget.
Hvor mange af jer vil være computeringeniører?
Dejligt, du kunne komme.
Hold hænderne oppe.
Jeg nævner nogle kategorier. Ved noget ukendt tager I hånden ned.
Softwareudvikling. Integration af hardware og software.
Kredsopbygning. Mikroprocessorer. Indbyggede programmer.
Very–large–scale integration.
– Var det sjovt? – Jeg tror ikke, du ved, hvad det er.
– Hvorfor ikke? – Ingen, der kender det, siger sådan.
VLSI. Hvad siger du til det?
Operativsystemer.
P–ROM–konfiguration og PLC–udvikling.
Personlig computerdesign. Glimrende.
Sig noget, som computere kan gøre om ti år.
Intelligente maskiner vil kunne simulere nerveceller og ...
Du der?
Computere kommer til at forbindes i et netværk.
– Ligesom telefonlinjer? – Ja, selvfølgelig.
– Hvad hedder du? – Cameron. Cameron Howe.
Så du tager eksamen i år.
Du får et job som programmør.
Mikrokodning? Pc'er? Computerspil?
– Har du brug for en 25–cent? – Jeg har en.
Jeg vil arbejde for Reagans forsvar og sende rummissiler op.
Tør du ikke svare ærligt?
Ærligt? Lad os nu se ...
Alt, hvad jeg læser her, er forældet. Ingen af betydning ser det, jeg gør.
– Jeg ser det. – Ja, men er du vigtig?
– Kan vi få to til? – Havde du i så fald vidst det?
– Er det her en jobsamtale? – Ja, måske. Det er op til dig.
– Du har ikke svaret. – Betyder det noget, hvad jeg vil?
Hele branchen bygger på folk, der negler hinandens triste idéer.
SCP negler fra CPM, Microsoft negler fra SCP, og IBM negler fra alle.
– Mange undskyldninger. – Du arbejder for IBM.
Computere kan være så meget mere.
De har bygget regnemaskiner de sidste 70 år.
Jeg vil ikke arbejde for IBM.
Det her betyder ikke, du får jobbet.
Så vi er ikke forelskede?
Clark.
Ingen fængselscelle kan holde på mig. Kom nu ...
– Du burde ikke tage børnene med. – Det burde jeg nok.
Okay, jeg fik lidt for meget. Jeg mistede grebet.
Det skal ikke gentage sig. Tilgiv mig.
– Har du stadig jobbet? – Ja, selvfølgelig.
De er ligeglade med mig.
Husker du demonstrationen? Vi skulle tænde for den, og den startede ikke?
1979 var godt, men så kom 1980 ...
Og så var det bare sådan ...
Hvad skete der?
Jeg ved bare, at du skal være på arbejde om fire timer.
Og din far ... Din far sagde:
"Vi kan ikke låne flere penge ud." Det var ikke ondt ment.
Han stod i sit køkken og så på mig ...
Og jeg sagde: "Okay, Gary."
Du er fuld, så det bedste, du kan gøre, er at holde kæft.
Jeg ved, hvad IBM er.
Jeg ved også, hvad IBM ikke er. Vi er billigere, hurtigere og bedre.
– Det troede Hitachi også. – Og Burroughs, NCR og Honeywell ...
Jeg ved, hvilke firmaer IBM har knust, men ikke Cardiff Electric.
De lyder sikker på Deres sag.
Se på dig. Samme jakkesæt, nyt slips.
Dallas ligger langt fra Armonk, New York. Det er ikke tilfældigt.
Enig. Men jeg er måske færdig med den slags forretninger.
Cardiff Electric er måske klar til at ekspandere.
Jeg kan være magtfaktoren, der øger jeres salg og sætter jer på kortet.
Jeg skal bare have en, der gør tallene lidt pænere.
Det handler kun om systemsoftware.
Vi udvikler ikke fremtidens computere, men vi tjener penge.
– Så er jeg jeres mand. – Tvivlsomt.
Du udstråler "østkystfirma", og jeg kan ikke lide østkystfirmaer.
Du tog ikke engang noget cv med!
– Hvad er det her? – Min selvangivelse.
I boks 1 står min indkomst fra IBM.
Det er sådan, en 200–procents kvote ser ud.
Den gyldne cirkel. Jeg knuser tal. Det gør jeg altid.
Du arbejder under mig. Jeg er chef –
– og du er hundelort, til du får en handel i hus.
– Forstår du det? – Ja.
Godt! Okay, nu er vi gift.
Gå nu ud og vær talknuser.
A–16.
Det dér er min plads, A–16.
A–16! A–16.
Du følger med mig på salgsbesøget. Vi tager min bil. Den står tættere på.
Vores system overgår markedets storsælgere.
– IBM? – Vi står lige, men vi er billigere.
Omkostningsforskellen er minimal.
I tror, I har bygget en flot racerbil, der koster en bondegård.
– Vi får ingen garanti. – Sådan noget eksisterer ikke.
– Så narrede de mig. – Også mig.
Jeg har arbejdet der. Jeg voksede op der.
Jeg lærte altid, at vi alene skabte computerhistorien.
Jeg troede længe på det.
Temmelig længe var det faktisk sandt.
Ingen er vel blevet fyret for at have købt en IBM?
Hvilket ængstelig måde at gøre forretninger på!
Éns valg holder én i kampen, men man har ingen indflydelse.
Er det, hvad I vil? I kan være mere.
I vil gerne være mere, ikke?
Det er nu eller aldrig. I har chancen nu.
Det her handler ikke om ikke at tabe.
Det handler om, at I skal have modet til at gå ud på klippeafsats –
– og vide, at I ikke falder ned.
– Taler vi stadig om software? – Giv ham et glas til.
Jeg siger ikke undskyld, fordi jeg bekymrer mig om jeres virksomhed.
Jeg vil spørge én gang til.
Er I klar til at blive til mere?
– Der er også fri installering ... – Gordon. Vær stille.
Jeg vil overveje det.
Det er bedre end et direkte nej.
Applied Data har ikke købt noget i årevis.
Du forklarede softwaren godt, men gør mig en tjeneste.
Næste gang jeg afslutter, gør sådan her:
– Okay, hvad? – Du holder din kæft!
– Hej! – Hej, mor.
Kom her, mine små aber. Jeg vil have kys.
Tak. Nu må I lege.
Det er sodavand.
Mor? Stavecomputeren virker ikke.
– Hvad er der galt med den? – Den vil ikke starte.
– Det var Haley. Hun legede med ... – Lad os se.
Joanies stavecomputer vil ikke starte.
– Man skal trykke på "on". – Okay ...
– Vil du lave den? – Jeg vil forsøge.
Fik I nogle gode ord?
– Gjorde den jer forvirrede? – Nej.
Hun kastede klodser på den.
– Du ødelagde den. – Det spiller ingen rolle.
Jeg skal nok lave den, okay?
Okay, piger. Kan I gå ind på det andet værelse? Tak.
– Vil du se, hvad der er galt? – De fremstilles på dit arbejde.
Okay, Gordon. Vil du række mig saltet?
Kig i skabet 18 centimeter fra hovedet –
– tag saltet frem og læg det i min hånd.
Kan du mon i det mindste give mig saltet?
– Her er saltet. – Tak.
A–16.
– Hvad er det her? – Side 33.
– Morer du dig ... – Side 33.
– Jeg gider ikke. Gå ud og tør hår. – Indser du ikke, hvad du skrev?
Du skrev et skattekort.
Hvis du ser ham her, vil jeg tale med ham.
Der er et projekt, jeg vil drøfte med ham.
Hvorfor gør du det her?
"Fremtiden afgøres af dem, der ikke tager computerne for det, de er –
– men for deres potentiale."
– Hvad? – Ved du, hvem der sagde det?
– Nej, det gør jeg ikke. – Du.
Side 36, sidste afsnit.
Det er ikke computerne, der er sagen.
De er dimserne, der bringer os til tingen.
EN FREMTID MED ÅBEN ARKITEKTUR
Her ved kredsløbskortet har du ROM–chippen.
Det er hjernen, som husker hvert ord. 128 kilobit.
Der er mange ord!
Og så har du VFD–displayet her. Det er delen, der viser alle ordene.
Og så har vi talechippen her.
Den fremstilles der, hvor mor arbejder.
Jeg tager den.
Hallo?
Det er en, der hedder Joe MacMillan.
– Vi er på vej ud ... – Hvad laver specialchippen?
Chippen får den at tale som du og jeg.
– Kan du få den til at tale? – Ikke nu.
Gør dig klar til filmen, Joanie.
Han spurgte, om du har tænkt på det, han sagde.
Den artikel, jeg skrev i "Byte".
– Hvad er der med den? – Han havde idéer om den.
Jaså? Hvilken slags ideer?
Aner det ikke. Det betyder ikke noget.
– Skal vi se de andre film nu? – Hej! Joe MacMillan.
– Vi talte sammen i telefonen før. – Har du fulgt efter mig herhen?
Deres mand er den bedste ingeniør, jeg har mødt på Cardiff Electric.
Må jeg låne Gordon et øjeblik?
– Kom, piger. – Vi ses udenfor.
Adskil og genopbyg en IBM–PC med mig.
Hvad er meningen med det?
Jeg vil bygge en maskine, som ingen andre tør.
Du mener det. Det er en elendig idé.
– Hvorfor det? – Der er mange forskellige grunde ...
Fordi det er ulovligt. Okay?
I værste fald sagsøger IBM livet af os.
Hører Cardiff det, ryger vi ud.
Apple og IBM styrer markedet.
Så har vi Commodore, Tandy, Texas Instruments.
Beklager, men du gik glip af chancen. Det gjorde vi alle.
Vent, Gordon.
Vi gør det på Cardiff Electric og vokser straks.
– Det går Bosworth aldrig med til. – Vi tvinger dem.
– Hvordan skal det lykkes dig? – Det er mit problem.
– Far! – Kom nu, far! Skynd dig!
Har du en familie, Joe?
Jeg tænkte det nok. Tak, men nej tak.
Så det var Joe MacMillan?
Han fulgte efter os til biffen. Er det ikke lidt skørt?
– Han er oppe at køre over noget. – Hvad vil han?
– Han vil bygge en computer. – Hvad har det med dig at gøre?
– Gordon? Vi kan ikke gøre det igen. – Jeg ved det godt.
Gør du det? Jeg har lige måttet dele Joanies tandpleje på tre kreditkort!
– Vi har ikke råd til flere fejl. – Symphonic var en god idé.
– Jeg ved, du synes det. – Hvad er Symphonic?
Det er en fjollet computer, vi byggede, der ikke virkede.
Symphonic er det bedste, jeres far nogen sinde har gjort.
SIGT MOD HEGNET, KNÆGT
Forstår du, hvor dyr den var?
Donna tog med ungerne til sin bror i weekenden.
Jeg foregav at have feber. Nu vender vi vrangen ud på den.
En personlig computer er bare en kasse med elafbrydere og hardware.
IBM, Altair, Apple II ... Alt er det samme skrammel.
Hvem som helst kan købe det her nu. Det kaldes åben arkitektur.
IBM ejer egentlig ingenting inde i selve maskinen.
– Bortset fra chippen. – Indholdet i chippen.
BIOS er i en af chipsene. Vi ved ikke hvilken.
ROM BIOS er den eneste del af maskinen, som IBM har udviklet.
Dén er programmet. Dér er magien.
Den dårlige nyhed er, at de har copyright på den.
Den gode nyhed er, at der er en slags måde at omgå det på ...
Giv mig oscilloskopet, pen og papir. Vi skal registrere spændingen.
Jeg er lidt rusten.
– Ja. – Plus fem?
Nul? Nul.
Plus fem? Nul.
– Plus fem. Nul. – Ja.
– Plus fem? Nul. Minus fem? – Ja.
Nul. Minus fem. Nul.
– Ja. – Plus fem?
Der har vi den. Så begynder vi.
Skriv disse tal ned. 2–8–0–0.
1–3–1–6.
– 0–4–5–6. – Vent lidt. Hvad er det, jeg gør?
Det er adresseindholdet. Fire lamper står for et hexadecimal–tal.
Jeg kan hexadecimal kodning. Hvordan får du præcis det her?
Første række er et B. To tændt, en slukket, og en tændt.
– Anden række, E. Tre tændt, en ... – Jeg er med. Hvor mange adresser?
65.536.
E–4–2–1.
8 ... C–4.
6–C–9–4 ...
Start monitoren. Jeg sætter kaffe over.
– Er vi færdige? – Med denne del.
Okay. Lad os se, om det blev rigtigt.
Der er markøren. Et godt tegn.
– Du fandt nålen i høstakken. – Start printeren. Vi er ikke klar.
IBM's pc ROM–BIOS. Det er assemblersprogkoden.
Lad os bygge vores egen chip. Jeg sagde det jo ...
– Det er et skattekort. – Måske, men det bliver lidt ...
Dette kræver en skål.
Fandens også ...
– Du skulle først komme på mandag. – Det er mandag.
Haley er syg. Du smittede hende måske, men du er jo ikke syg.
Sig, at du ikke har købt alt det her?
– Jeg kan måske forklare ... – Jeg vil tale med min mand.
Jeg forstår ikke det her! Hvorfor lyver du for mig?
– Jeg har ikke løjet for dig. – Det har du!
Det er det her, jeg vil gøre!
Forstår du ikke, hvad du risikerer?
Forstår du ikke, hvad du har nu?
Det er ikke nok. Jeg beklager, men det er ikke nok.
Okay. Det har altid været nok for mig.
Jeg har aldrig følt byrden af at se mig selv som et misforstået geni.
– John? – Nej.
Undskyld, men du må hellere tage det her. Det er IBM.
– Bosworth her. – Dale Butler, salgschef Nordamerika.
Hvordan kan jeg hjælpe dig, Dale?
– I har en af mine gutter der. – Det stemmer. MacMillan.
En interessant fyr.
– Det er skønt at høre, at han lever. – Hvorfor?
Joe forlod kontoret i marts sidste år.
– Og? – Han kom aldrig tilbage.
Nu er jeg ikke med, Dale.
Ingen har set Joe MacMillan i mere end et år.
Indtil vi hørte, at han arbejdede for jer –
– frygtede vi det værste, men nu er vi her ...
Han er beskadiget gods. Jeg ville have advaret jer –
– men det er nok for sent.
Hvordan mener du?
Jeg er her med Rebecca Taylor, vores juridiske rådgiver.
Hej, John. Vi har et problem.
Sæt jer ned.
Nathan Cardiff ejer firmaet, I ødelagde.
Vi har kæmpet med IBM's jurister og din tidligere chef Dale Butler.
Jaså? Hvordan går det med ham?
Han har det fint, når man tænker på, at de –
– skal likvidere vores firma med erstatningskrav på mange millioner –
– fordi to idiotiske ansatte her kopierede deres produkt!
Vi gjorde det helt på egen hånd.
Det spiller ingen rolle. Vi prøvede at fodre ulvene med jer.
Eftersom MacMillan arbejdede for IBM, og I er vores ansatte –
– er det vores projekt, på godt og ondt.
– Ondt, i dette tilfælde. – Butler og Taylor kommer i morgen.
– Hvordan fandt IBM ud af det her? – Jeg fortalte dem det.
Hallo!
– Er det sådan, du tvinger dem? – Nu slapper vi af.
Det var det her, min kone ... Jeg er ikke som dig, Joe!
Jeg har kone, børn og huslån.
Alt var godt, indtil du viste artiklen og gav mig ...
– Hvad gav jeg dig, Gordon? – Rend mig, Joe!
Føl noget, som i garagen. Det er sådan, vi kan få det, vi vil have!
– Der er intet "vi", Joe! – Jo, nu.
Jeg var på COMDEX for to år siden.
Jeg så Symphonic–demonstrationen. Den var forud for sin tid.
Det var dengang. Dette er nu. Om et år vil du takke mig!
– Du er en bygger, Gordon. – Nej, ikke længere.
Prøv at få det ind i skallen!
Hej ...
– Ja. – Ja!
– Jeg tænkte, du behøvede en pause. – Du har lavet den, far!
– Hvordan kan den sige mit navn? – Jeg programmerede den.
Stav ét ord nu.
– F–A–R. – Hvad stavede I?
Du ... jeg har været rædsom. Tilgiv mig.
Du tror, du har brug for det her.
Hvad det end er, så kan jeg formodentlig ikke stoppe dig.
Jeg er allerede stoppet.
Computere, mit job ...
Intet af det betyder noget. Ikke uden dig.
Byg den. Hvad det end er, du drømmer om, skal du bygge den.
Jeg ved, du kan gøre noget stort.
Men det her er betingelserne ...
Hvis du vil slå dig sammen med Joe MacMillan ...
– ... må du tage din familie med. – Ja. Vi er enige.
– Hvorfor kan vi ikke fyre dem? – Så taber I.
Hvis de afskediges, erkender I jer skyldige.
– Hvad er løsningen, Barry? – Vi legitimerer projektet.
Vi siger, at vi altid har udviklet pc'er.
Tag Clarks opdagelser om BIOS–chippen –
– og bed en ingeniør om bygge en enhed, der fungerer på samme måde.
Vi har ingen ingeniør, der kan bygge en BIOS bortset fra Sonny Bono her.
Vi kan ikke benytte os af ham.
– Så må vi ansætte nogen? – Ja, nogen uden bånd til os og IBM.
Ifølge loven må han ikke være med i konstruktionen af chippen.
Og vi kan ikke fyre dem? Så vores løsning er at bygge en pc–klon?
Er det din geniale idé om, hvordan vi skal redde vores skind? Kors!
Nej. Det var faktisk MacMillans idé.
Din skiderik. Hvorfor sagde du intet i går?
I skulle ikke have noget valg for at tage det her alvorligt.
Ved du, hvor manges fremtid du leger med?
– Jeres software ville indbringe ... – Nu lytter du til mig, knægt!
Jeg beundrer din målbevidsthed.
Men du skal ikke hævde, at du har gjort mig en tjeneste.
Ødelæg nu ikke det her.
Hvis man fjerner en mands levebrød i Texas, får man ikke flere job –
– for ingen vil finde din grav.
– Har du noget at tilføje, Gordon? – Nej ... nej, sir.
– Hvor finder vi den nye ingeniør? – IBM kommer i morgen tidlig.
Jeg skal først granske kandidaterne.
– Tror du, IBM triller tommelfingre? – Har vi nogen nu?
Hvem har vi allerede nu?
Næste spil.
Hvad helvede? Du har spillet i mere end en time.
– Hallo! Vi har fået ... – Rør mig ikke.
Utroligt. Ud med dig. Forsvind!
– Vi ses, uhyggelige møgso. – Hov! Hvad laver du?
Fascist!
Jesus ...
– Nej. – Hvad er der?
Skønt ...
– Du ved, jeg knaldede ham? – Nu skal vi være voksne.
– Du elsker at være nedladende. – Vi kan få andre.
– En, du ikke har bollet med. – Og hvem er du?
Jeg regnede bootkoden ud på fire dage.
Tusinder af andre ingeniører.
Nej. I har brug for mig. Ellers havde I ikke været her.
– Hvad vil du? – Giv tilbuddet til en anden.
– Hvorfor er du her så stadig? – Jeg ville se, hvad jeg tog fejl af.
Du fortryder, at du sårede mig, men det gjorde du ikke.
Jeg havde opdaget dig.
Opdaget dig til dette øjeblik. Vent ...
Det er for vigtigt til, at det må gå galt.
– "Ingen af betydning ser mig." – Hold op. Jeg har ikke brug for jer.
Går det, får jeg alt, hvad jeg vil have –
– men hvis det går galt, skal jeg reparere videoapparater for slaveløn.
Så tilgiv, at jeg overvejer det.
Kan du se? Nu tænker du som en professionel.
Hvor mange penge får jeg?
Ingeniør uden erfaring. 20.000.
– Fordobl det. – Min kone tjener 15.000 på TI.
Nå? Hvordan vil du have det, Joe?
Svar sandfærdigt. Det er til juridisk dokumentation.
Falske svar medfører en risiko for mened. Forstår du?
– Undskyld, men du skal svare "ja". – Åh ... Ja, det gør jeg.
Har du forsøgt at adskille –
– et produkt fremstillet af International Business Machines, IBM?
Nej, det har jeg ikke.
Har du prøvet at genopbygge udstyr fremstillet af IBM?
Nej, det har jeg ikke.
Har du prøvet at genopbygge mikrochips eller computerhardware ...
– ... under en af dine ansættelser? – Nej, det har jeg ikke.
Velkommen til den mindste ...
... og mest utætte redningsbåd, I nogen sinde har forsøgt at ro i.
Pc–udviklingen vil koste os nogle millioner bare til opstarten.
Fordi vi skal sælge noget og ikke bare flygte i panik, har jeg regler:
Et: Ikke noget ævl.
– Undskyld, hvad består ... – Det afgør jeg!
To: Arbejdstiden går fra mødets slutning, til I dør.
Og tre: Jeg ved, at jeg ikke kan fyre nogen af jer endnu –
– men det betyder, at I ikke kan holde op.
Får jeg lyst til at trampe på jer –
– så må I simpelt hen udholde det. Er det forstået?
– Hvem er min chef? – Jeg.
IBM er her.
Få styr på jeres forklaringer. I skal gentage dem dagen lang.
Joe. En ting til.
Ifølge IBM har du været forsvundet i et år.
Jeg ansatte dig uden at tjekke referencer –
– så hvad det end gælder, er jeg også i en sårbar situation.
– Forstår du det? – Ja.
Jeg har arbejdet her i 22 år.
Jeg har været med til at opbygge firmaet.
Nu har du trængt mig op i en krog i mit eget hjem.
Det vil jeg aldrig glemme.
Aldrig.
Jeg vil rode dine skabe igennem og trække i alle løse ender.
Hold da kæft ...
Hvad er det, du forsøger at bevise med alt dette?
Tekster: Peter Buhl www.sdimedia.com